Du klarede det, John.
Kampene er ophørt.
Drabene er forbi.
Og pludselig... er tre ikke et skræmmende antal.
Men hvor skønt det end er...
...vil jeg ikke acceptere det, hvis jeg til gengæld mister dig.
Jeg har dig.
Åh, mange tak for din venlighed.
Man vil gerne hjælpe en dominar.
Tit har jeg sagt, at Crichton og Aeryn gav mig kvalme, men...
- Hvilke racer tilhørte de? - Det er Crichton, et menneske.
Og Aeryn er sebaceaner. Helt klart sebaceaner.
- Har du alle stumperne? - Fundet under hver en sten.
Jeg gennemgik bundsandet med mine hænder. Se lige mine negle.
Leviathan-skibets kapsel nærmer sig.
Sænk sløringsskærmen.
Sir. Endnu en besked fra Fredskorpsets hovedkvarter.
Overkansler Maryk. Igen.
- Overkansler... - Hvor fik De en angrebsordre?
Scarranerne samler styrke, og vi er ilde rustet.
Overrasker vi dem, har vi en chance.
- De skulle indsamle oplysninger... - De må undskylde.
Jeg blev sendt for at dø i fortroppen af en uundgåelig krig.
Men det er et spil, som jeg nægter at deltage i.
Pga. Dem har Scarran erklæret krig. Ved De, hvad det betyder?
Vi udkæmper nu vores æras sidste krig. Tillykke.
- D'Argo. - Chiana.
- Dine øjne... - Jeg kan se igen.
- Hvordan gik det til? - Han gav mig nye øjne.
- Vi fandt en. - Stark og jeg fandt en diagnosaner.
- Hvad er der galt med ham? - Intet, han har det strålende.
- Grunchlk. Jeg troede, at du var... - "Død"?
Mig? Nej da.
De krystaller er folks liv. Hold op med at vifte med den der.
- Det gør bedst i at virke. - Det var rent held, at vi fandt ham.
Diagnosanere er deres vægt værd i guld. Især nu, hvor der er krig.
- Hvad for en krig? - Fredskorpset og Scarran.
- Ved korpset, hvad de laver? - Scarran gav dem intet valg.
De var allerede ved at erobre galaksen. System for system.
Galaktisk krig...
- Scarrans fortrop er brudt gennem. - Vi har lokket dem i fælden.
Kaptajn. Gennemfør planen.
Til alle piloter: Deaktiver målsøgning og flyv manuelt.
Gå lige på, magnetismen giver deres målsøgning to graders afvigelse.
Provoker dem til at skyde.
Rød gruppe bliver til venstre for mig. Blå gruppe går til højre.
På mit signal angriber I i bølger mod deres flagskib.
- Armadaen er under heftig ild. - Kun for øjeblikket. Hold ud.
Og... fyr!
Sænk våbnene.
- Hvor længe? - Cirka 60 soldage.
- Hvor? - Samme vandplanet.
Sænk våbnene... nu!
- Skurke? - Ja og nej. De satte jer sammen.
- "Satte os sammen"? - De sagde, at det var et uheld.
At I blev krystalliserede.
Sidste advarsel.
- Du sagde ja. Fortryder du? - Nej, det her går jo strygende.
- Vi skal giftes! - Tillykke.
De havde helt ret. De var en nem sag for os.
Scorpius?
- Forbered tilbagetog. - Hvad?
Resten af armadaen dækker os.
- Men vi vinder jo. - Vi har stadig jagere derude.
Mine ordrer er klare.
De forlanger, at vi trækker tropper og skibe tilbage...
Desertør!
Sæt en kurs og luk hangarerne. Gør klar til maksfart.
Han lever, Sikozu.
John Crichton lever.
En gang til.
- Begynd forfra. - Jo.
For 89. gang...
Der var engang en dreng, der hed John. Og John var astronaut.
Han er fra planeten Jorden, der er så afsides, at I ikke kender den.
En dag, da han astronautede, blev han opslugt af et ormehul -
- og spyttet ud på den anden side af universet.
Det så dystert ud.
Men vor helt rendte ind i et levende skib -
- fik nye venner og mødte sin drømmepige. Vi kunne være glade -
- men Fredskorpset voldtog, jagtede og torterede os i flere år.
For to måneder siden blev vi skudt igen, nu af scarranere.
De er store reptiler.
Vores levende skib Moya slæbte sig hertil for at regenerere.
Vi troede, at planeten var øde, så vi kunne være i fred.
Vi skal have et barn!
- Vil du gifte dig med mig? - Ja.
Jeg og den fremtidige fru Crichton sad og hyggede, da I dukkede op.
Bum! Alt bliver sort.
Krystalliserede. Det var to måneder siden.
Hvad?
- Trækker han sig tilbage? - Med slukket sporsender.
Send følgende ordre, højeste prioritet: Den, der ser hans skib -
- skal straks åbne ild. Ingen nåde.
Krysteren Scorpius og hans besætning skal udraderes!
Scorpius har mange sider, ingen af dem er rare. Men fejhed? Aldrig.
Han startede krigen og flygtede så. Hvordan definerer du fejhed?
Overkansler, vær venlig at overveje mit råd om dette nøje:
Hadet til Scarran er Scorpius' inderste væsen.
- Der foregår noget andet her. - Min ordre står ved magt.
Hvordan "anderledes"? Som is med agurkesmag?
- Det ved jeg ikke. Så jeg er her. - Det skal nok ordne sig.
Ved du hvorfor?
Fordi det er nok nu. Vi stopper.
Ser vi en ferengi, så stikker vi bare af.
Fra nu af er der kun én vigtig ting i mit liv:
Det er dig. Og vores barn.
- Er du sikker på det? - Er alt okay? Har barnet det godt?
Doc siger, at der ikke er noget barn.
Hallo, hvad mener du med "intet barn"?
Hvis der var en lille passager før, så er den ikke på toget nu.
- Du var ikke gravid. - Det var hun da.
- Var du ikke? - Der er intet barn, ingenting.
Vent.
Vi blev sprængt i tusind stumper.
Rygel sagde, at han hentede alle fragmenter op fra havbunden.
Han var grundig og bar alt i maven for ikke at tabe noget.
- Tillykke. Du skal være mor. - Nej!
Bare rolig. Den lille røver har det fint.
Jo, men den har det fint inde i mig!
- Det kan ikke passe. - Gør noget.
Honoraret... forhøjes anseeligt.
Tag barnet ud af ham og sæt det i hende.
Koste hvad det vil.
- Doc vil ikke. - "Vil ikke"? Tingen skal ud af mig.
- Det er ikke en ting. - Som du vil.
Men få for frellvede Livets Mirakel ud af mig.
Godt, sidst i det første quadmester.
Barnet er for sart nu.
"Første quadmester"? Giv mig en drink.
Og nu er det i din mave? Drad!
- Hvordan føles det? - Mærk selv efter.
- Hold op. - Rygel...
- Men... jeg hader da Weeba-æg? - Åbenbart elsker børn dem.
- Seriøst, hvordan føles det? - Som at have en stor parasit.
En, der vokser.
- Har vi generet folk her? - De er paranoide.
- Nej. Jeg har talt lidt med dem. - Så er det nok derfor, de er sure.
- Hvad er der galt med dem? - Frygt. De tør ikke sige hvorfor.
Perfekt. Vi bør ikke forværre situationen ved at blive.
Udenfor sløringen hersker kaos. Vil vi virkelig ud i det nu?
Jeg hører, om vi må blive. De bliver ikke henrykte.
Hvad skal vi andre lave imens?
- Vi gifter os. - Hvad?
- Ja. - Du bliver en smuk brud. Tro mig.
Kejser Staleek. Vi har modtaget en dybrumsmeddelelse.
- Vi får titusinder... - Fra en højst uventet side.
Med et højst uventet budskab. Den omhandler... John Crichton.
Mennesket er på en afsides vandplanet med et svagt forsvar.
- Har Fredskorpset ham? - Ikke endnu.
- Er din kilde pålidelig? - For øjeblikket: Upåklagelig.
Plot en kurs. Vi sender en hel kampgruppe.
- En hel kampgruppe til én person? - Ikke på grund af personen.
For den viden, han besidder.
Det er pænt at Dem at hjælpe.
Det er første gang, at jeg vier soldater.
Vi er ikke soldater. Ham der er faktisk den eneste med et våben.
Jeres begæring om at blive blev afvist.
- Efter vielsen rejser I. - Jo.
- Undskyld, hvem skjuler I jer for? - Alle.
Aeryn kommer! Bruden, bruden!
- Hov. Kom. Nå, er du rolig? - Jeg er rolig.
- Det vigtigste er at være rolig. - Jeg er rolig.
- Hvor skal jeg stå? - Der.
Okay, perfekt.
- Hvad laver du? Nej! - Stark!
Åh, hun er så...
...smuk.
- Du er flot. - Det får du betalt.
Er der en speciel ceremoni, der skal benyttes?
Ja. Jo...
- Kære venner... - "Kære venner"...
Vi er samlet her i dag...
...under denne storslåede...
- Et flagskib. - Fredskorpset.
- Løgne, ene løgne. - De ved vist, hvor vi er.
- Hvordan? Sløringen er vel aktiv? - De ved det, fordi vi blev forrådt.
Stark, Hexis, gå med dem. Forklar, at det ikke er vores skyld.
Skjul Rygel. Forsvar ham med dit liv.
Det er ikke vores skyld! Det er ikke vores skyld!
Vi kendte ikke til det. Crichton ordner det!
- Det lover jeg! - Kom, gamle kone.
Et bekendt symbol... Hvorfor genkender jeg det?
Eidoloner. Selvfølgelig.
Eidoloner.
- Eidoloner. I er eidoloner. - Ja, det er vi.
- I ved vel, hvem det er? - Jeg ved, hvem det er.
- Kom nu, indgå et væddemål. - Det indlader jeg mig ikke på.
Hej, John.
- Lette penge. - Undskyld, hvis det er ubelejligt.
Vi skal have os en snak.
Hvordan fandt du mig?
- Harvey? - Jeg vil hellere kaldes "Albert".
Usynlige medhjælpere, som kun jeg kan se, hedder "Harvey".
- Hvordan fandt Scorpius mig? - Scorpius...
...er lig med Gud.
Han spiller ikke terning med universet.
Han har en mægtig plan, John.
Men hans mysterier udspiller sig langsomt.
Måske kommer svarene, hvis han modtager den rette tribut.
Ormehullet...
...eller i dit tilfælde, ormehulsvåbnet.
Hør, Strangelove. Jeg kan finde dem, fornemme, hvor de åbner sig.
Skal jeg, så kan jeg navigere gennem et.
Men jeg kan ikke skabe et ormehulsvåben.
Sandt, men du ved, hvor den viden er gemt.
Der kræves ikke en Einstein for at regne det ud, vel?
Sørg for, at han får den besked.
Nå... Hvordan har du haft det, Crichton?
- Godt, Bob. Og du? Konen, børnene? - Jeg har meget at rive i.
- Jo, du har vist hænderne fulde. - Så sandelig.
Scarran og Fredskorpset er i krig.
Scarran sejrer, medmindre du hjælper med et ormehulsvåben.
Det lyder da rimeligt, Bob.
Der er kun to problemer. Uanset hvad du tror, så kan jeg ikke.
Og, lige så vigtigt, jeg ser ikke korpset som bedre end Scarran.
Så pak dine sager og forsvind.
Du får ingen fred i denne konflikt. Overvej dine valg.
Du hører jo ikke efter. Ormehul, nej. Våben, nej.
Drab, nej. Crichton, nej.
Vil du se det? Det, du har jagtet mig tværs over universet for?
Som du har torteret mig, min kone og mine venner for?
- Vil du se det? - Ja.
- Sig "Be om". - Be om.
- "Be om, søde, rare du." - Be om, søde, rare du.
Tillykke med fødselsdagen. Og forsvind så.
D'Argo! D'Argo! Et mirakel! Eidoloner! Jool! Arnessk! Fred!
- Okay, hvad vrøvler han om? - Eidoloner! Jool! Arnessk! Fred!
Tak. Gider du?
Vi er de sidste eidoloner. Resten af os blev jaget og udryddet.
- Jaget? - Vores forfædre kunne skabe fred.
- En gave, der desværre er tabt. - Det har jeg hørt om.
Så ved du også, at for 12.000 cykler siden blev Det Store Tempel knust -
- alle i det myrdet, og det samme med vores kolonier.
Arnessk var centrum for vores åndelige kraft -
- hvor Det Store Tempel stod. Det, der var model for denne bygning.
- Men nu er Arnessk en livløs planet. - Måske ikke. Vi har været der.
Billederne blev oploadet af Jool, før vi efterlod hende på Arnessk.
- Jeg har flere i arkivet. - Som I sikkert husker...
Men du var der ikke. Crichton havde lige indset, at han elskede dig -
- og du var så frizbot som en skoldet kika-kat...
Arnessk. De gamle eidoloner var ikke døde, som alle troede -
- men frosset i tid, og da vi vendte effekten, kom de frem.
Lige efter jeg svømmede med Væsnet fra den Sorte Lagune.
Nutidens eidoloner nedstammer fra fredsskaberne på Arnessk.
- Og? - Med en unik evne.
Den er latent i vores værter, og hvad hvis forfædrene kan vække den?
Så genskabes historiens mægtigste fredsskabende race.
- Giver konen nogen mening? - Jo, men vi var da stoppet?
- Skulle vi ikke holde os væk? - Jo, men Scorpius finder os bare.
- Det er ikke vores kamp. - Alle er efter mig, "våbenfyren".
- Hver gang vi bliver indblandet... - Ja, så dør folk.
Har vi ikke andre alternativer?
Eidolonernes uddannelsesprogram... Hvad er odds for, at det virker?
- Ikke særlig gode. - Bedre odds får vi aldrig.
Det er spændende at kunne lære at vække fred i andre.
- Et ædelt mål, ypperstepræstinde. - Vi har diskuteret det.
Vi vil være taknemmelige, hvis I vil bringe Pikal og Caa'ta til Arnessk.
- Vi kan tage mange flere. - Som jeg har sagt...
Århundreders flugt glemmer man ikke lige sådan.
Vi er... skeptiske angående jeres motiver.
Så skulle I se os.
Jeg ved en del om Leviathaner og deres symbiotpiloter. Fredelige.
For Moya og mig er vold ikke muligt.
Så har jeg et spørgsmål om væsnerne, I transporterer.
- Stoler I på dem? - Fuldt ud.
Så overlader jeg Caa'ta og Pikal i jeres varetægt.
Vævsoverfører.
Lægen har ikke alle dele, men det klarer I nok om bord på jeres skib.
Og han giver jer detaljerede instruktioner.
- Nej, det går ikke. Han tager med. - Vi rejser ikke i Fredskorpsrum.
- Vi har haft problemer med dem. - Det er et simpelt indgreb.
Mit barn er i en hynerianer. Der er overhovedet ikke simpelt.
Jo, sæt den her på Rygel og den på dig, så overføres barnet.
Elegant design. Hvem som helst kan bruge den.
Hvor skal du hen?
Eidolonerne har fået et chok, og jeg ved mere om deres kultur end dem.
De kan få brug for vejledning, mens de venter på jer.
- Kan jeg gøre det selv? - Åh...
- Nej. - Godt.
- Hvad laver han her? - Bliv der.
- Jeg har tænkt. Vi behøver ham. - Jeg kan ikke lide det.
Nej, men vi er i fredskorpsrum i krigstid. Han er hangarskibskaptajn.
Min seneste kommando var faktisk for en hel armada.
Jo, blandt andet.
Han kender alle løsener. Jeg holder ham afsides.
Det håber jeg.
Jo, Aeryn og Rygel? Hold dig væk.
- Godmorgen, kommandør. - Godmorgen. Moya ser skøn ud.
Vi har modtaget et opkald, der er blevet sendt i lang tid.
- Først Arnessk. - Jeg har data nok til at begynde.
Jeg forfiner målangivelsen i Moyas databank, når vi er tættere på.
- Og opkaldet? - Ja, hvem var det?
Åbenbart fra kongepaladset på Hynera, fra en kaldet... Bishan.
- Fortæl nu, hvad der sker, Bishan? - Det er den fordømte krig.
Scarran har erobret vores yderområder, millioner er døde.
Du er kongelig ætling i lige linje.
Er der én, vores folk kan samles under, så er det dig.
Fætter Rygel, du er velkommen til at vende tilbage til Hyneria.
Du er nødt til at vende hjem.
Tror Bishan, at jeg vil dele tronen med nogen, så tager han fejl.
Du skal ingen steder. Hvil dig nu.
Sikke en fin mor, du bliver.
Besked til vores nye gæster: Forbered jer på stjernespring.
- Chiana! Chiana! - Herinde.
Velsignede eidoloner, må jeg komme ind og besudle...
Hold op med det.
Hvorfor er du så fozbot over dem?
Seriøst? Eidoloner er utrolige mæglere.
- Scarranere kan ikke påvirkes. - Jo.
- Hvis bare... - Hvad?
Det var frellt.
- Flirter han med mig? - Nej.
Det er en særdeles unik kirtel.
Lille. På et underligt sted.
Det er en antenne for følelser. Et indre øje. Ikke sandt, Pikal?
Ja, og vores historie antyder, at den er anseeligt mere.
- Bliver den større? - Nej. Men den vibrerer.
Før kunne vi skabe beroligende energifelter, så folk så klart.
Jo, men den slappe lille sag... I kan det ikke mere, vel?
Desværre nej.
Vi bør altså gifte os.
Nu.
Hun sparker stærkt og fint.
Måske for at minde dig om, at du er ventet på broen.
Der er intet at lave lige nu. Du kender situationen.
Situationer forandrer sig.
Vi er talmæssigt underlegne med ringere våben og slappe folk.
Hvad forsøger du at sige?
Eller snarere: Hvad er det, du ikke fortæller?
Vi har tabt samtlige slag siden krigens begyndelse.
Hvad siger du... til en våbenhvile?
Scarran vil ikke godtage en våbenhvile. Kun kapitulation.
Kapitulation, så?
Først, når alt er tabt.
Hvilke tegn er der så på det, min kære Grayza?
Tegn på, at alt er tabt?
En militær leder, der overvejer kapitulation.
- Crichton har forladt vandplaneten. - Min kontakt gav et omtrentligt mål.
- Flygter han eller er der et formål? - Han vil afslutte krigen.
- Ormehulsvåbnet. - Vides ikke. Men Scorpius er der.
- Hvor godt beskyttes Crichton? - Deres skib rejser alene.
Fredskorpset beskytter planeten, de forlod.
Giv resten af vores kampgruppe ordre til at angribe fjenden der.
Overvind dem og indtag planeten.
- Og vores decimator? - Vi følger Crichton.
For at gøre gammelt regnskab op.
- Har eidolonerne fortalt noget? - Caa'ta er mistroisk.
Tænk at få at vide, at dine 12.000 cykler gamle slægtninge er i live?
Da vi troede, at tante Ruth var død, fandt vi mystiske ting i skabet.
- Tror du, at de kan klare det? - Det ved jeg ikke.
- Kan de afslutte krigen? - Ellers tager vi til en ny galakse.
John... på tomandshånd. Hvis dette ikke virker, kan du så...?
Nej. Det kan jeg ikke.
- For hezmana da! Hvorfor lige mig? - Du er jo dominar.
Bær deres børn, gift dem. Hvad mere? Lad dem flytte ind?
- Hvad? - Du, glem det her.
- Det er forkert. - Stop!
Du spolerer mit bryllup.
Skat? Du sigter på den lille.
Jeg har rejst ret længe med jer og kendt jer, fra I mødtes.
Der var tider, hvor I lod til at være ved at dræbe hinanden.
Andre gange kunne I ikke adskilles med en chelsisk brandslange.
Det lyder da allerede som et ægteskab.
Lad disse to med mine ord blive viet til én.
Aldrig mere skal noget komme imellem dem...
Af banen!
- Pilot! - Hvad er det?
Vi bliver angrebet... af traginer!
Du. Gem dig.
Vi er blevet ramt af flere harpuner, samtlige med liner.
- Kan Moya rive sig løs? - Der er for mange liner!
- De er sikkert lejesoldater. - Og tager derfor ikke fanger.
Mindst syv tomandskapsler er på vej.
De vil prøve at slå Pilot og Moyas hovedsystemer ud.
Det er forbi på en halv arn.
Tjener de Fredskorpset? Så kommer du med mig. Frem med løsenerne.
Kan Mørkets Fyrste ikke tale dem fra det, så hav en genial "plan B".
D'Argo, vi beskytter nervebundtet. Chiana, Sikozu: Eidolonerne.
- Hvad med mig? - Hvordan kan du hjælpe til?
- Jeg kan holde mig væk. - Fornemt.
- Det går måske ikke så glat. - Improviserer du aldrig?
Da jeg hørte, at du levede, så forlod jeg min post uden varsel.
- Hvad skal det betyde? - I der. Stop.
Det finder vi snart ud af...
- Ved I, hvem jeg er? - Scorpius...
Jeg antager, at I har vagttjeneste i denne sektor?
- Jeg vidste ikke, at De var her. - I ved det stadig ikke.
Ellers vil I bøde med livet.
Specialmission for overkansleren.
Glem det.
- Hvem er De? - Kaptajn for mit skib.
Vores ordrer er at borde alle skibe uden Fredskorpsets løsen.
Det ville bringe min mission i fare at udsende sådanne signaler.
Din mission er ikke i farezonen. Den er forbi!
Hvem er chef? Hvem skal jeg tale med. Og hvem tager skylden?
Kaptajn, frigør harpunerne. På Scorpius' ordre.
- Og Deres løsen? - 767, deka helon.
Scorpius, det er en ære at møde Dem.
Fed rustning. Fås den i blåt?
Hvad gjorde du, da du stak af? Tog gåsen, der lægger guldæg?
Jeg forlod min post.
For lille mig? Det er utroligt, hvad en fyr gør af kærlighed.
Gider du hjælpe til, Pilot? Hold den tanke og duk dig.
- Hvem beskydes? - Hvem gør ikke?
- Går det godt? - Udover beskydningen er alt godt!
- Du skal holde dig skjult. - Hvad med dig?
Dine sanser er vigtigere, når vi møder forfædrene. Jeg værner dig.
- Men... - Vi har ikke tid til diskussion!
Tre af dem går denne vej.
- Kan du se det? - Ja, med mine nye øjne.
To.
Ned, Pilot! Vi skal væk herfra, før han kommer til skade.
Vi skal have senderen, der løsner entrehagerne. Lederen har den.
Herligt. Overgiv jer eller dø!
Du nyder vist det her?
Kender du denne race?
Så må den godt dø.
Jeg regnede dig ikke for typen, der ville have børn.
Det gjorde du heller ikke?
Han vil så gerne have børn, og så vil jeg også.
- Det ordner sig, når du ser barnet. - Det håber jeg.
Nå, Don Juan, vær klar til at dække mig.
- Morer du dig, John? - Kalder du det "dækningsild"?
- Ingen traginer om bord. - Godt nyt, Pilot.
- Men vi hales stadig ind. - Vi kan ikke frigøre harpunerne.
- Hvorfor ikke? - Nogen smed senderen i dybet.
- Hvordan ser den sender ud? - Som en stjerneformet medallion.
- Pilot? - Samtlige kabler smidt. Vi er fri.
- De ved vist, at kaptajnen døde. - Rygel.
- Kan Moya klare et stjernespring? - Hun vil forsøge.
Dygtig pige!
Det er ikke godt. Rygel? Rygel!
Slap af. Barnet har det fint.
Jeg beklager, at jeg ikke opdagede traginerne i tide.
Jeg havde så travlt med andre ting, at de sneg sig ind på os.
Bare rolig, du er et par tusind fejl bagefter os andre.
Pilot. Hvor meget vil det forsinke os?
Svaret er "overhovedet ikke".
Strålende.
Nå, jeg er faret vild.
Ikke faret vild.
- Hvad vil du? - Hej, Jool.
- Dig! - Mig, Crichton. Og du?
- Crichton. - Du er tydeligvis tosset.
Du har ikke glemt mig. Du har indset, at du ikke hører sammen med...
- Aeryn. - Jool.
Anskaf din egen fantasi. De skal have mit barn.
"Barn"?
- Og så viser man respekt. - Selvfølgelig.
Gør mig nu ikke pinligt berørt.
God akustik, ikke sandt?
- I vil måske lede vores bøn? - Jeg undskylder, hierark Yondalao.
Jeg forklarede...
Så I er pilgrimmene, der påstår at være vores arvtagere?
Ikke os. Kun ham.
Vi fik at vide, at vores efterkommere var døde.
Selv om vi nedstammer fra jer, har mit folk mistet evnen -
- om end ikke viljen til at skabe fred.
Bekymrende... og opmuntrende.
Jeg vil konferere med de øvrige konciliatorer og meddele jer svaret.
Spild af tid som sagt. Myter tåler sjældent en nærmere granskning.
Hierark, jeg beder Dem. De kender mig. Disse rejsende er ærlige.
- Hvorfor sender De dem væk? - Jeg vil overveje anmodningen.
Undskyld, men hvad er der at overveje? Pikal er også eidoloner.
Vi er vågnet af en 12.000 cykler lang søvn.
Hvad kan vi betyde for jeres galakse nu?
Men, krigen. Drabene. Slagteriet.
- Fredssoldater, gør jeres pligt. - Rædslen.
Sit.
- Må jeg få ordet? - Fredssoldaten skal høres.
Vi undskylder vores indtrængen og forstår jeres forsigtighed.
Men hvad er vigtigere end evnen til at skabe fred?
Selv om han er eidoloner...
...hvordan kan ét individ så gavne?
I er få her, men Pikals folk er talrigt.
Med instruktioner fra jer kan de blive en vigtig fredsfaktor.
Fredssoldaten taler klogt -
- men jeg har stadig reservationer, der skal undersøges.
Fredssoldater, forlad templet.
Utroligt, at de ønsker, at vi bliver fredssoldater.
- Er du en lejemorder? - Nej, bare en fyr uden hjerne.
Løven her vil have mod. Tinmanden mangler et hjerte.
Toto ønsker en nem fødsel, og Dorothy vil bare hjem.
Vi er her ikke i morgen -
- så jeg foreslår, at I studerer vores kosteskaft. Jeres arvtager.
En eidoloner.
Som unge åbner vi vores ansigter mod universet.
Vi opsuger glæden og smerten, som alle væsner føler.
Når vi så er modne, træder vi frem foran alteret...
...for at modtage Hora-da-lay...
...evnen til at opmuntre rationalitet og ro i andre.
Evnen til at påvirke andre til fred -
- medfører et stort ansvar.
Er du villig til at bære denne byrde livet ud?
Det vil virke. Når Pikal og resten er trænet, kan de afslutte krigen.
- Ingen ormehuller. - Lige mine tanker.
Kan vi tage tilbage til Moya nu? Jeg er hundesulten.
Om en mikrot. Hent Stark imens.
- Er han blevet større? - Det er en geometrisk graviditet.
Sig, at det betyder, at vi får en matematiker?
- Barnet kommer, før du tror. - Hvor meget før?
Med tanke på de genetiske ændringer i en, der er født i en kampenhed -
- så bliver vi forældre om nogle... soldage.
"Dage"?
- Vi har ikke fundet et navn. - Det har jeg.
Hvilket?
- Hvad? - Kan du ikke lide det?
- Drenge- eller pigenavn? - Det kan bruges til begge.
- Du fortalte lige en vits. - Soldater har ingen sans for humor.
Du skal have middagen klar, når jeg kommer om bord.
Er der intet, de kan gøre?
Så giv ordre om retræte fra Lelanto-kvadranten.
Spradek skal omgruppere til forsvar af vores nærmeste kolonier.
Undskyld, men hvordan kan scarranerne avancere så hurtigt?
Fordi de har brugt mange cykler på at planlægge dette.
- Og De ved, hvordan De vender det? - Selvfølgelig. Til rette tid.
Tak for hjælpen, Aeryn.
Et autonomt skrogtjek er en uvurderlig hjælp.
- Det var så lidt. - Sluk de infrarøde porte.
Indleder pneumestatisk kalibrering og afslutter reparationerne.
Allerede tilbage? Sig til Scorpius, at han ikke kan påvirke mig.
Fred er bedre end at bygge ormehulsvåben.
Sådan taler en sand soldat ikke.
Det afhænger af ens synspunkt.
Undskyld, men Crichton er dig underlegen.
Så hvorfor bærer du hans barn?
Nu bør du smutte. Jeg mener fra skibet.
Jeg ville ikke fornærme dig. Da jeg mødte Scorpius -
- antog jeg, at jeg var den overlegne.
Siden har jeg opdaget, at han har en masse evner -
- der konstant overskygger mine.
Det er det samme med Crichton.
- Ser du ham som din overmand? - Nej, som min ligemand.
Dine under- og overvurderinger af dig selv er måske meningsløse.
I er måske bare skabt for hinanden.
Mange tak.
- De er interessante, eidolonerne. - Ja. Fortæl mig om det.
Myterne til trods kan de kun skabe fred, hvis de kommer tæt nok på.
Sporer jeg lidt faglig jalousi?
Scarranerne ville knuse dem, længe før de kom tæt nok på.
- Godt, så kan de passe deres. - Ja. Hvis du samtidig passer dit.
Våben, fremstillet af mig, er vist kun til ære for dig.
Gud... hvad vil du, Scorpius?
Herredømme opnået i fredstid betvivles altid.
Opnås det i krig, så kan det vare en livstid.
Kan du forklare det, så jeg kan forstå det?
Vi er blevet for længe. Jeg har et højtudviklet overlevelsesinstinkt.
John? Et scarransk krigsskib nærmer sig med maksfart.
- Krydser eller slagskib? - Noget nyt og meget hurtigere.
- Hvor lang tid har vi? - Snarere "hvor lidt".
- D'Argo! - Jeg henter jer nu.
- Hvor skal du hen? - Jeg vil slette vores spor.
Scarranerne vil gå hårdt til eidolonerne.
Bare rolig. Vi tager dem med.
- Alle skal af sted. - Det er umuligt.
- Forklar, hvad der sker, Jool. - Han ved det.
Hør, hierark: Det er ikke nogle glade, små venner, der kommer.
Valget er truffet.
På den ene side kan jeg ikke nå at diskutere, men... kom, Pikal.
Han er ikke klar til at vejlede. Oplæringen skal fortsætte.
Vi mangler konciliatorer, og en hel planet af dem venter derude.
Hvordan pokker skal vi oplære dem?
Jeg vil instruere dem.
Godt... godt.
Du bør også tage med.
Det kan jeg ikke. Jeg hører hjemme her.
Tag nu af sted.
Du begår de bedste fejltagelser.
- Ikke godt. - Det drener du ikke?
Denne frellede ting skal få ungen ud af mig. Næppe, siger jeg.
- Ikke dig... dem. - Hvad for nogle "dem"? Hvad?
- Vil du bekymre dig om nogen, så... - Eidolonerne.
Hvad er der med dem?
De er gode, giv dem fred. De er gode, hvil i fred. De er gode, dø i fred.
- Hvorfor står vi stille? - Scarranerne sigter måske på os.
- Indled stjernespring. - Moya nægter. De når at skyde.
- Afledningsmanøvrer? - Til skibet. Arnessk er fredelig.
Vi har ingen våben og udgør ingen trussel. Ønsker I at lande?
- Hvad laver de? - Afgør, hvor voldelige de skal være.
- Kom. - I er sikre her.
- Vi kan ikke bare sidde her. - Det er selvmord at prøve at flygte.
Scarranske skib, svar venligst.
Det føles ikke godt.
Kan I høre os, Jool?
Forlad templet. Nu, Jool.
- Scarranerne skyder. - Undvigemanøvre.
- Fandens. Ikke på os. - Jool!
Til Leviathans besætning: Kapituler til Scarrans kejserlige styrker.
At undlade at adlyde vil føre til øjeblikkelig udslettelse af skibet.
- Gentager... - Vi er forbandede.
Alt, vi rører...
Gør klar til nødspring!
- Bør jeg ikke blive? - Bliver nogen, så ryger skibet.
- Kom. - Men jeg er gravid.
Af sted.
Driv- og brændstofsystemer er klar til detonation, hvis vi ønsker det.
Sikke en trøst. D! Sidste chance for at smutte.
Usynlighedsskjoldet holder vist, så sig til. Vi venter.
- Det håber vi. - Lykke til. Og af banen.
Når denne idiotplan går galt, så er jeg den første, I redder.
- Spørg Aeryn. - Red Yondalao først.
Er det ikke ham, der skal redde os?
Ja, går det? Vi glider under dem, og du får dem til at ryge fredspiben?
Racen er ukendt. Jeg skal lære deres frygt og begær at kende.
Du lærer dem snart godt at kende. Scarransk skib forude.
Afsøg Leviathan. Opdager du andet liv om bord end dets pilot -
- så tilintetgør det.
Åh. Jeg glemte vist den her... Det må I undskylde.
- Levede du blandt scarranerne? - Størstedelen af mit liv.
Jeg hjalp til ved deres dødsritualer.
- Så kender du deres psyke. - Så godt man nu kan.
Hjælp mig med den viden.
Velkommen til mit flagskib.
- Det var et tempel, du bombede. - En forsigtighedsforanstaltning.
Nødvendigt i krigstider. Ligesom sandhedssøgen.
Luxaneren og nebarianeren, der var med jer?
De tog af sted, lige før vi kom.
Mærkeligt. Jeg troede, at Hans Højhed var en mand.
- Svulst. Ikke langt igen. - Jeg er enig.
- Sæt hynerianeren i en enecelle. - Hold op! Slip mig!
At mennesker og sebaceanere kan få afkom foruroliger... og fascinerer.
- Hvordan vidste De, at han bar det? - Præcis som jeg vidste, hvor I var.
- En forræder. - Men hvem?
Grunchlk.
Det siges, at forrædere altid genkender hinanden.
Havde du ikke hjulpet Crichton med at flygte før, havde vi haft fred nu.
- Med dig som enehersker. - En titel, som du drømmer om.
Du, John Crichton, er i live af én eneste grund:
Jeg vil have ormehulsteknologien, du besidder.
Nægter du, lader jeg krigsminister Ahkna tortere hynerianeren -
- og vederstyggeligheden i hans bug. Du har en arn til at bestemme dig.
Sådan, sådan.
- Alternativer? - Nej, Yondalao er ikke klar.
De har Rygel, og tiden går.
- Du kan ikke give dem våben. - Men det ved de ikke.
Og jeg kan give dem langemanden.
- Du ved ikke, hvad du laver. - Det gør jeg aldrig.
- Du! Giv dem intet! - Lad os købslå.
En kraftkilde til jagerfly.
To afdelinger forude for det sidste magnetrelæ.
Mere intensivt og mindre.
Og her.
Det var det.
Genialt. Jeg kan lamme dem med tre skud.
Hvorfor tre? Du bruger kun et på mig.
Rygel har inviteret os til Hyneria.
Jeg kan arbejde med hænderne. Dyrke prowsafrugt. Lave lidt vin.
Åh.
Du, Godzilla. Lad os få det her overstået.
- Har du noget at tilbyde mig? - Ja, noget du ikke får ret tit.
Sandheden. Jeg kan ikke give dig ormehulsvåben.
- Så dør du. - Du beder om ormehulsteknologi.
Noget, jeg ikke har.
Men jeg kan føre dig til ham, der har.
Til gengæld giver du mig Rygel, uskadt og fri.
- Giv mig koordinaterne. - Sådan virker det ikke.
- Du er immun overfor søgningen. - Fordi jeg altid taler sandt.
Okay... vi gør følgende:
Vi tager mit modul ned i et ormehul til Den Ultimative Krafts kilde.
Der er plads til to. Mig og en til. Det er den eneste sikre måde.
Kejseren tager ikke med alene. Jeg tager med ham, Deres Eminence.
- Man kan se, hvem der er chef. - Nej.
Sæt kurs mod kampgruppen ved vandplaneten.
Afgang, når jeg vender tilbage.
Det handler om at have nosser.
- Hvordan ville de reagere? - Jeg forstår.
I den situation ville scarranerne stadig vælge at slagte uskyldige.
Gåde. Hvordan når man deres etik? Jeg skal tænke, jeg skal tænke.
- Går det fremad? - Med stormskridt.
- Snart kan jeg påvirke dem. - Strålende.
I templet sagde De: "Fredssoldater, gør jeres pligt".
- Hvad mente De? - Jeg havde glemt, at I har glemt.
Da vi tjente for 27.000 cykler siden, så havde vi brug for en livvagt.
En race, ingen hadede.
En styrke, der sørgede for, at freden bestod efter forhandlingerne.
Fredskorpset.
Åbenbart kæmpede jeres forgængere videre, da vi forsvandt.
Men uden forhandlingsevner måtte de bevare freden, som de kunne:
- Med våbenmagt. - Og derfor blev de forhadte.
Men sådan var det ikke i starten.
Vi sørgede for at vælge en race, som ingen tidligere havde mødt.
Vi fandt dit folk, primitivt og knapt i klæder -
- langt ude i galaksens ydre spiral.
Nogle blev taget, jeres evolution blev fremskyndet og forbedret -
- til I blev vores betroede disciple.
Kejseren ønsker, at denne holdes i live.
Men jeg ville se det som en personlig tjeneste -
- hvis han døde af plausible grunde.
- Jeg er ved at være træt. - Vi tager en kaffe på vejen hjem.
- Er der noget galt? - Slip mig.
- Du ved, hvad du skal gøre? - Ja, jeg ved, hvad jeg skal gøre.
Smadr modulet. Slut med Staleek.
Slut med Crichton, slut med Aeryn, slut med alle.
- Er krigsministeren bedre? - Det bliver en andens problem.
- Men du har gjort din pligt. - Slip mig.
Vær sød at slippe mig. Slip mig.
Vi vender tilbage til mit skib. Der er intet ormehul her.
Vi tager 07.15 til Oplysning. Det er bare lidt forsinket.
- Det siges, I planlægger at flygte. - Vi er fanger og har ingen våben.
Ingen her, men måske derude?
Jeg lover dig, at du aldrig vil blive genforenet med dit barn.
Jeg tror, at din mor ville ønske det samme.
Hvor er du modig.
Våbenofficer! Skyd!
Skyd!
- D'Argo! - Frell! De ved, hvor vi er!
Skyd!
- I kan holde op nu. Jeg forstår. - Luxanerne er som Fredskorpset.
Snart trælbundne eller døde.
Skyd.
Din frellende...!
Modtag deres sjæle, mildn deres lidelse -
- og før Ka D'Argo og Chiana til deres sidste hvile.
- Kan luxanere overleve i rummet? - En kvart arn, måske lidt mere.
Scarrans brutalitet forbløffer mig. De bliver svære at påvirke.
Scarranblodet i mine årer ved mere, end du nogensinde vil, eidoloner.
Den mindste indblanding, så er du død som D'Argo og nebari-tøjten.
Der er kun én vej ud af dette fængsel. Vi må kæmpe os ud.
Bingo!
- Er det her, du fik din viden? - Og fra cornflakespakker.
Hold på bleen, chef. Første gang er altid den værste.
- Er det her normalt? - Nej, modulet er ret bagtungt.
Sidste chance. Styr ind i hullets side. Det er hurtigt forbi.
- Nej. Barnet skal have en far. - Jeg håber, at det bliver en dreng.
- Dreng eller pige er lige meget. - Sele på.
Se lige der. Jeg er Rudolf med den røde tud.
- Du har svigtet vores tillid. - Han har min familie.
- Uvigtigt i det store perspektiv. - De er mit store perspektiv.
Hvad laver han her?
- Hvem er det væsen? - Kald ham Einstein, men høfligt.
Staleek. Staleek! Han kan vikle tiden om sin lillefinger.
Dine billige tricks virker ikke.
Einstein.
- Har du viden om ormehuller? - Ja.
- Kan de forvandles til våben? - Ja.
- Giv mig den evne. - Nej.
Vent. Jeg kan finde et ormehul og flyve ned i det, ikke sandt?
Med den rudimentære viden, vi har givet dig.
- Kan jeg bygge et våben? - Det kan du ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi ingen bør have den magt.
Nemlig. Hør så efter.
Dette er dit univers.
Dette er dit univers med ormehuller.
Blæser man på naturens orden, så ødelægges tidslinjerne.
Magten skal blive min!
Bliver man ikke lidt ydmyg?
- Det var forkert at vende tilbage. - Jeg må beskytte mine kære.
- Og du puttede møg i mit hoved. - Det kan snart blive fjernet.
Skønt. Jeg vil være blondine igen.
Så du kan virkelig ikke skabe ormehulsvåben?
Vi bør vende tilbage, før Rygel skader din kone.
- Aldrig. - Det er vores bedste chance.
- Vi må prøve at flygte. - Ikke uden mit barn.
En diskussion, der holdes for sent.
- Du burde være død. - Og hvordan har du så haft det?
Jeg så vragdele på vejen ind.
De dræbte Chiana og D'Argo.
- Er Yondalao klar? - Åbenbart ikke.
Staleek vil i hvert fald give os Rygel.
Byttede du den ultimative magt for et ufødt afkom?
Nej, jeg gav den til ham. Ved du hvorfor?
Fordi han er så flink.
Men det pudsige er, at jeg intet har at give.
Så Chiana og D'Argo har jagtet rundt i galaksen i årevis.
Og det helt unødigt.
Udbrud eller ej, vi mangler stadig en udvej fra dette.
Det vil jeg nu ikke sige.
Du må gøre noget. Der er på tide at overføre barnet.
Når jeg får ordre til det, ja.
Men jeg kan give dig noget, der fjerner smerten. Helt.
Det ville være skønt. Skynd dig.
- Hvis ordrer tilsidesatte mine? - Ministeren. Jeg havde intet valg.
- Du dør, når jeg giver ordren. - Okay.
Hvis hynerieren var død, var mit ord tomt!
Jeg slog luxanerens skib ud.
Scorpius' nærvær, den, der allerede forrådte dig, og de andres modstand.
Læg alt det sammen, og de bør dø.
Scorpius er kommandør i fjendens armada. Sun en tidligere pilot.
- Hvem ved, hvad de ved. - Det er ikke risikoen værd.
Se ikke vitubiske giftslanger i hver eneste skygge.
Og trods aldrig mine ordrer igen!
- Her, tag ham. - Hjælp mig.
- Har de gjort dig noget? - Nej.
Jeg har holdt mit ord. Jeg lover ikke andet.
Med forlov, Deres Eminence.
- Hvem er du? - Hierark Yondalao.
Fra Triumviratrådet ved Eidolonafdelingen Neutralitet.
Neutralitet findes ikke. Du rejser med mine fanger og er derfor fange.
Kejser Staleek. De søger magt og erkendelse for Deres intelligens -
- og accept blandt de øvre lag af civilisationerne.
- Hvad ved du om mine mål? - Blot at mange veje fører til dem.
Krig er vejen. Ved forhandlinger regner man os for brutale og dumme.
Hvilken sejr er da større end at vise, at det er forkert?
Og det uden at miste et eneste scarransk... liv?
Jeg lytter.
Hvordan kan et menneske fascinere så meget, at Scorpius forråder os -
- Scarrans kejser følger ham, og vi bæver for hans magiske ormehul?
Sagde du ikke, at Crichtons dommedagsvåben var en myte?
Det var, hvad jeg troede. Men der er stadig muligheder.
Sandt. Vi ved, hvor kejseren er og kan forhandle om fred.
Før vores position bliver latterligt uholdbar.
Ja, min elskede. Naturligvis.
Vi kunne også overrumple Scarrans leder -
- og halshugge hans imperium.
Kaos i deres ledelse kan vende krigslykken.
Og hvis det mislykkes?
Nej, jeg vil ikke huskes som den, der bragte Fredskorpset til fald.
Nej, elskede. Sådan går det ikke.
For trods din position er du svag.
Som jeg sagde før:
Døden er at foretrække for et liv under scarransk styre.
De skal besejres.
- Hvordan...? - Chiana.
Far.
Ikke helt en luxansk hilsen, men... Jeg reddede dit liv.
- Tak. - Jothee... bør vi ikke flygte?
Vores sløringsteknik er tre generationer bedre end jeres.
Vi kan ligge langs dem, uden at de bemærker os.
- Så du har et skib nu? - Han er vores kliva.
- "Kliva"? - Kommandør.
Han er klog. Vi andre elsker bare at slås.
- Hvad laver I her? - Vi har fulgt kejseren en stund.
Og så... dukkede I op.
Vi vil slå kejseren ud, men hans skib er så godt som usårligt.
Det kunne man da tro...
Stemmer det? Det ser ud til, at vi kan slå skibet ud med fire salver.
Tre.
- Ja, det lyder rimeligt. - Ja, der er en føderation i gære.
Finpudser I aftaleteksten, så er det ordnet.
Kan De gennemgå punkterne, De ønsker vi andre underskriver?
Sagens kerne er ideen om, at Crichton kan lave ormehulsvåben.
Foreslår jeg våbenhvile for Korpset med Crichton ved min side -
- så vil de gå ud fra, at han har forsynet Scarran med våben.
Overkansleren gambler ikke. Han vælger fred frem for et nederlag.
Velvillig som jeg er, foreslår jeg så en aftale -
- der giver os minerettigheder og handelsaftaler -
- mod at samtlige af Fredskorpsets territorier får fuldt selvstyre.
- Og jeg kan smutte? - Du løslades ved underskrivelsen.
Og mange liv reddes, når alle...
Vil du virkelig forhandle fred med en fjende, som du kan knuse?
Hvad sker der?
Det er det rette... at gøre.
Har jeres art en bøn for de døende, så fyld jeres sind med den som trøst.
Han forlader os. Fredens hemmelighed går tabt.
- Giv ham den sidste olie. - Det kan jeg ikke.
- Tag hans kraft, beskyt hans gave. - Det kan jeg ikke!
Det kan du! Du er en styker, Jeg har set dig gøre utrolige ting.
Når du fører nogen videre, får du deres viden. Hjælp ham og os.
- Hurtigt, før han dør. - Nej, jeg nægter.
- Hjælp mig! - Nej, nej!
Nej! Nej!
Min maske! Rør mig ikke!
- Hvad har vi gjort? - Det ved jeg ikke.
Enten noget godt eller noget meget skidt.
Så, så...
Vi må overføre barnet nu.
- Kan du huske, hvordan man gør? - Det tror jeg.
Bliv hos ham. Hvor er overførselssættet?
- Træk vejret. - Gas!
Helt ærligt!
Staleek! Det er meget uoriginalt.
- Hvad gør gassen? - Den lammer og bevarer væv.
Scarranere bruger den på væsner, de vil dissekere, mens de er i live.
Hold ud.
Træk vejret, Rygel. Træk vejret.
- Du har ødelagt mit liv. - Det ved jeg.
Krigen er ikke dit ansvar.
Hvordan skal jeg beskytte dig mod korpset, scarranere, traginere, alt?
- Det er, hvad du ønskede. - Nej, Aeryn, det er det ikke.
Men skæbnen spærrer alle udveje, og jeg bliver ved med at gå i ring.
Fortsættelse følger...
Oversættelse: Mikael Seierup www.primetext.tv